Viděli jste…
Gratuluji vám.
Váš syn…
je teď vlastníkem River Runu.
Můžu vám sehnat cokoli.
Znám irského mořeplavce, který podniká ve Wilmingtonu.
Manželův obchod s whiskey…
Pan Bonnet neobchoduje s lidmi, které nezná.
Pan Bonnet se osobně setká s panem Alexanderem Malcolmem.
Musíš zabít Bonneta.
Nevím, jestli ho dokážu zabít.
Vymyslel plán, jak najít a zabít Bonneta.
Prý by nám Bonnet mohl vzít Jemmyho.
Zaútočil na mě.
V této době se dítě považuje za důkaz dobrovolnosti.
Mohla jsem být statečnější, bránit se.
Nesnáším se za to, co se stalo.
- Nemohlas ho zastavit. - Měla jsem se víc snažit!
Nebojovat bylo odvážné. Jinak by tě zabil.
NECHŤ MĚ PROVÁZÍ MILOSRDENSTVÍ
Nastal čas obrátit se na soudce s naším požadavkem.
Je zřejmé, že vaše povolání…
věci trochu komplikuje.
- Gentleman nemá povolání. - Přesně tak.
A proto vám jako váš právník…
doporučuji být ohledně obchodů diskrétnější.
Máte přátele mezi majetnými, byl jste zproštěn zločinů.
Ale teď byste to neměl lámat přes koleno.
Támhletu bych si přes koleno klidně přehnul.
Lidé mohou ignorovat pašování whisky a tabáku.
Ale povídá se, že obchodujete s komoditami…
ženského druhu.
Do mého obchodu lidem nic není.
Chcete svého syna získat do péče?
Díky těm obchodům jsem si vytvořil spojence.
Za své bohatství a vliv vděčí částečně mně. Stejně jako vy.
Tak se laskavě chovejte jako můj právník, ne můj kněz.
Vy máte kněze?
Musíte promluvit se soudcem.
Kdy získáme jeho podpis?
Poskytl jsem mu jména svědků z hospody.
A potvrdil jsem, že dosvědčí okolnosti daného večera.
Podpis bychom měli mít koncem týdne
a malý Jeremiah bude se svým otcem.
Nezbývá než doufat, pane Forbesi.
Rád bych probral otázku mé kompenzace.
Nejsem věštec…
ale až budu mít syna,
předvídám Jocastě Innesové a jejímu choti nešťastnou nehodu.
Taková škoda. Jsou svoji tak krátce.
Nechápu, že si vybrala toho starého moulu.
A ponížila mě, když jsem se dvořil její neteři.
Až bude River Run můj, dostanete své peníze.
Slíbených 20 procent.
Oslavíme to přípitkem na verandě.
Na to se těším.
Každopádně mě paní Innesová chtěla vidět.
Zítra popluji na Sally Ann do Cross Creeku.
Nikomu ani slovo.
Důvěrnost je mé živobytí.
Mám z toho špatný pocit.
Chci se Bonneta zbavit nadobro.
Nechci ho blízko tebe ani našeho syna.
Zbavit se Bonneta je pro vyšší dobro.
Ano.
Ale pořád nevěřím Philipovi Wyliemu.
Přestože mu má tento obchod přinést spoustu peněz.
Myslím, že dodrží slovo.
Ale co když ne?
Tak pravděpodobně umřu.
Takže budu rád, když věnuješ čas tomu,
aby za to řádně zaplatil.
Tady je náš posel.
Pan Alexander Malcolm.
Jsem rád, že jsi tu.
Tak co, je tohle v pořádku?
Je to skvělé.
Co moje značky?
Zakryjeme je jílem.
Nemusíme je klamat dlouho.
Musíme se k Wylieho molu dostat před jednáním.
Pokud se do dvou dnů nevrátíme, běžte zpět na Hřeben.
Pokud se nevrátíte, půjdeme vás hledat.
To jsem čekal.
Neboj.
Bonnet je jen muž.
A nic víc.
To je docela malé, ne?
Někdy jsou ty nejmenší věci nejužitečnější.
K čemu vám to bude?
Bude to nástroj pro lékaře.
Bude v tom medicína.
Ale má to po stranách otvory.
Není to hotové.
Kovář vyrobí něco pro spodek a jehlu,
která se dá nahoru.
Je to injekce.
O těch jsem slyšel. Válec s pístem.
Nedělají se z mosazi?
No… většinou ano.
Ale ze skla jsou lepší.
Lépe se sterilizují.
Čistí.
Než se s nimi léčí.
No, minulé jaro jsem vyfoukl trubičku pro teploměr.
Trubička jako trubička.
Přijďte za pár dní. Uvidím, jak to zvládnu.
Díky.
To bychom měly.
Snad nás kovář nebude mít za čarodějnice, že chceme dutou jehlu.
Doufejme.
Kdy byla objevena podkožní jehla?
Ještě chvíli ne.
Ale potřebuji ji.
Vidělas otce.
Kdykoli vstane z postele, číhá na něj smrt.
Je jako kočka. Devět životů. Minimálně.
Co když nepřijde sám?
To je jisté.
Přivede s sebou námořníky.
Co o nich víš ze své cesty?
Plují s ním asi tak, jako jedí ropušnice.
Jen když mají hlad a nemají jinou možnost.
Jeho námořníci ho poslouchají ze strachu, ne z loajality.
Pokud nebudou mít pocit, že jsme pro ně hrozba,
nemyslím si, že je bude Bonnetův osud zajímat.
Budou potřebovat nové zaměstnání.
Buďte ostražití.
Máme jednu šanci.
Další už nemusí být.
Takže potřebujeme chaluhy pro jód. Co dál?
Některé lastury.
Můžu je rozdrtit a použít vápník.
Možná by se hodily nějaké houby.
Nasbírám lastury. Vezmu i Jemovi.
Pověsím mu je nad postel, aby líp spal.
Až přijde, chci ho zabít já.
To mi říkáš teď?
Říkal jsi, že je to jen muž.
- Vím, co jsem řekl. - Vím, na co myslíš.
Že jsem nikdy ani nebojoval.
Neumím střílet. Neumím moc bojovat mečem.
Ale je můj.
Sundám ho.
Brianna je tvá dcera, ale moje manželka.
Takže…
nesmíš zaváhat.
Nedej mu šanci.
Zabij ho. Na nic nečekej.
Pokud padneš, Rogere…
pomstím tě.
Padneš-li ty, pomstím já tebe.
Máme dohodu?
Vskutku skvělou.
Počkej, je to to, co myslím?
Páni!
To se v naší době jen tak nevidí.
Tady je příroda nedotčená.
Je jich tam tolik.
Je smutné, že na konci 19. století
je lovci velryb skoro vyhubili.
Chápu, proč o nich Melville psal.
- Miluju Bílou velrybu. - Já taky.
Jednou jsem na Cape Cod viděla velrybí ocas.
Pamatuješ, jak jsme tam na pláži závodily?
V korzetu to není tak snadné.
Asi stárnu.
Tak jo, zariskuju a smočím si nohy.
Jsi statečnější než já.
Půjdu hledat další lastury.
- Jste Malcolm? - Ano.
Musíte být kapitán Bonnet.
Rád vás poznávám.
Ne. Kapitán nepřijde. Zkontrolovat zboží poslal nás.
Ale plán byl jiný.
Plán se změnil.
- Proč? - Kapitán je zaneprázdněný.
Chcete tu whisky nalodit?
Kde jsou barely?
Kde je to zboží?
Víte, koho časem plýtváte?
Jsou uvnitř.
Co ti tak trvalo?
Nezdálo se, že potřebuješ pomoct.
Kde je Stephen Bonnet?
- Kdo to chce vědět? - Kde je?
Odpověz.
Kde je Stephen Bonnet?
Prý uvnitř každé lastury žije moře.
Slyšíš ho?
Volání moře?
Co tady děláš?
Šel jsem ve Wilmingtonu po ulici
a zdáli jsem tě viděl.
Říkal jsem si: „Je mi nějaká povědomá.“
Já obličeje nezapomínám.
Ani tvůj, ani obličej tvé dcery.
Zdědila po tobě krásu.
Co můj syn?
- Je podobný svému pohlednému otci? - Nemáš syna!
To není pravda.
Řekla mi to osobně tvoje dcera.
Asi jsem našla…
Utíkej, Bree!
- Ne! - Utíkej!
- Běž! - Neopustím tě.
- Nech ji jít. - Zastřel ho!
Nech ji jít!
Polož to, nebo jí podříznu hrdlo. Počítám do tří.
Jedna, dvě…
Počkej!
Nechám tvou matku jít…
pokud půjdeš se mnou.
Chci tebe a svého syna.
Bree!
Brianno!
Dáš si čaj?
- Kde jsme? - V bezpečí na mém ostrově.
Kde je má matka?
Zůstala na pláži.
S ní se nepřu.
- Zato my s tebou jo. - Pořád?
Že jsem ve vězení zapomněl tvé jméno?
Nemůžeme zapomenout na minulost?
Něco pro tebe mám.
Pro našeho syna.
Není to náš syn.
Jeho otcem je můj manžel, Roger MacKenzie.
Já vím, muselas mu říct, že je jeho.
Ale oba známe pravdu.
Je to náš syn.
O tom není pochyb.
Chci se o vás postarat.
Být opravdový otec.
Mám něco i pro tebe.
Brianna.
- Kde je? - Má ji Bonnet.
V těch šatech ode mě vypadáš nádherně.
Pojď dál.
Mám ti podržet židli?
Posaď se.
Prosím.
Až budeme v River Runu…
budeme mít lepší sluhy.
Chceš říct otroky.
Má to snad dělat pán domu?
Podává se oběma rukama?
Naučíš mě to.
Ty se naučíš tak velký prd.
„Velký prd“?
Takové slovo z úst dámy mě překvapuje.
Myslíš si, že někdo jako já se nemůže polepšit?
Potřebuju něco…
co se nedá koupit.
Morální kompas?
Chci se ujistit, že náš syn ví, jak se poprat s životem.
Můžeš mi ukázat, jak být součástí vašich životů.
Ukaž mi, co a jak.
Jak být gentlemanem.
Nic se ti nestane.
Proč chceš být gentleman?
Něco jsi ve mně viděla.
Jsme k sobě přitahováni.
Proto nás osud svádí zas a znovu…
dohromady.
Abychom Jema vychovali.
Znáš jeho jméno?
Samozřejmě.
Najezme se.
Ve slušné společnosti lokty nepatří na stůl.
A neskláněj se k jídlu.
Vidličku zvedni k puse.
Není vhodné, aby byli muž a žena takhle o samotě.
Můžu říct svým mužům,
- ať se přidají. - Ne.
Děkuji.
Co teď?
Jak…
tráví…
muži a ženy našeho postavení…
volný čas?
Můžeš mi číst.
To by udělal gentleman.
A pokud nevíš jak, můžu číst já tobě.
Tady.
Čteš našemu synovi? Líbí se mu to?
Miluju čtení.
Přeneseš se do jiného světa.
Žiješ s postavami, dozvídáš se, co je pohání.
Většinou je to láska, peníze…
pomsta.
Co podle tebe žene mě?
Peníze.
Proto jsem tu, ne?
Chceš River Run.
Jistě není zdvořilé urazit mužovu hrdost.
Bereš mě za obyčejného zloděje.
Jistě to není láska.
Možná se mýlím. Neubližuješ přeci těm, které máš rád.
A pokud je to pomsta…
nic jsem ti neudělala.
Každá mince má dvě strany.
Tu moji neznáš.
Kdybych Jeremiahovi vyprávěl svůj příběh, náš příběh…
záleželo…
by mu na mně?
Nemůžeš někoho přinutit k lásce.
Znám výraz „naučit se milovat“.
Možná by ses mě naučila milovat kvůli našemu synovi.
Já bych to s tebou zvládl.
Když jsi mě navštívila ve vězení…
a řekla mi, že po mně na zemi něco zůstane…
byl to skvělý pocit.
Nejde tu o pomstu…
nebo peníze.
Naučíš mě milovat?
Jo.
Budu ti číst.
Jako čtu Jeremiahovi.
Tahle kniha je skvělá.
Bude se ti líbit.
„Tajemným kapitánem lodi Pequod byl muž jménem Achab.
Stál na dvou nohách. Jedna byla noha z masa a kostí.
Ta druhá byla…
z kostí velryby.
O nohu ho během plavby připravila jiná bílá velryba…
známá jako…
Moby Dick.“
Tohle je Jeremiahova oblíbená.
Můj syn miluje příběhy o moři?
„Kapitán Achab přibil dublon na stěžeň lodi…
a řekl, že na toho, kdo jako první
spatří velrybu, čeká odměna.
Řekl, že se před ničím nezastaví, dokud ji nenajdou…
a nezabijou.“
Prosím čti dál.
„Zvíře bylo nepředvídatelné, stejně jako moře.
Ale každý den vstávali s nadějí,
že zrovna dnes se nestvůře podívají do očí.“
Jak to skončí?
Zabije ji?
Přece ti to neřeknu teď. Zbývá ještě spousta děje.
Musíš být unavená. A já chci vědět, jak to dopadne.
Doufám, že se Achab dočká pomsty a velrybu zabije.
Moby Dick převrátí Achabovu loď,
zničí ji a Achab je stažen do moře.
Ta nestvůra vyhraje?
A Achab se…
utopí?
No, to záleží na tom, kdo z nich je podle tebe nestvůra.
Muž, který plane touhou po odplatě, nebo…
velryba, kterou loví?
Moře je zrádné místo…
kde se tvorové loví navzájem.
A samotné moře…
lační po duších.
Co to znamená?
Noční můru.
Moře…
pro mě přichází.
Sevře mě temnota.
Nemůžu se hýbat.
Nikdo nepřijde.
Nikdo nikdy nepřijde.
Je to jen sen.
Nemyslíš si o mně nic horšího?
Ne.
Nic horšího si myslet nemůžu.
Bojí se někdy Jeremiah?
Má noční můry?
Občas.
Je jen malý chlapec.
Potřebuje svou matku.
Já matku nikdy neměl.
Ani otce.
Ani…
Byl jsem sirotek.
Co děláš, abys ho utěšila?
Jak bych ho…
utěšil?
Prosím.
Řekni mi to.
Přijdu za ním…
vezmu ho do náručí a držím ho…
dokud se necítí v bezpečí.
Ukážeš mi to?
Dáma by teď řekla dobrou noc…
a šla by do postele.
Sama.
Pak se těším, až se ráno uvidíme.
Já taky.
Dobré ráno, má drahá.
Podává se snídaně.
Čaj?
Takže bychom žili tady?
Můžeme žít kdekoli.
Někde ve městě…
budeš-li chtít.
Říkala jsem si, že bych měla dojít pro Jeremiaha.
Nemůžu od něj být pryč dlouho.
Půjdu s tebou.
Možná bude lepší, když mu řeknu já, že budeš v jeho životě.
Nechci ho rozrušit.
Je ještě maličký.
Nevíme, jak bude reagovat má rodina.
Můj otec a Roger jsou…
No, nejsou jako ty.
Bylo by lepší, kdybych šla jen já.
Pak se vrátím.
Osud mě k tobě přivede zpátky.
Jako vždycky.
Vážně to chceš?
To je to, co chceme oba.
Nebo ne?
Kam bys šla?
Neměli bychom strávit víc času tady? Vytvořit si pouto?
Jemmy mi moc chybí.
A vím, že ho chceš poznat.
Čím dřív odejdu…
tím dřív se k tobě vrátím.
Ano.
A zatímco jsi pryč, půjdu nám do Wilmingtonu najít domov.
Se salónkem a ložnicí pro nás.
A pro syna.
Zpečetíme slib jeden druhému polibkem.
Pokud je něco, co se nemusím učit…
pak to, co je polibek.
- To byl náš prv… - Přestaň.
Stephene, neměli bychom…
- Nejsem ti dost dobrý? - Ne, tak to není…
Dám ti důvod mě nesnášet.
Já…
Doufal jsem, že budeš upřímná.
Byla jsem.
Moji mysl zastřely city.
Když se to stalo naposled, byl jsem ještě mladý.
Myslel jsem, že mě ostatní muži měli rádi.
Opili mě a nechali mě umírat na dně
základů sklepa, které jsem s nimi hloubil.
Nepotřebuju, abys šla pro Jemmyho.
Ukážu ti, o co přicházíš.
Za pár pencí navíc…
se vyspím i s ní.
Ta si dneska neužije.
V tom případě si vezmu peníze.
Ale pošlete pro mě…
až budete chtít.
Přinesu peníze.
Nepouštěj ji z očí.
Víte, kde jsme?
Tohle místo?
Ocracoke.
Znáte pana Bonneta dobře?
Ano.
Posílá pro mě, když má chuť.
Nebo mě bere s sebou na loď.
Má rád snídani do postele, jestli chápete.
Ale nikdy jsem ho neviděla se dvěma najednou.
Nebo že by chtěl, aby se na něj někdo díval.
Líbilo se vám to?
Nechápete. Drží mě tu proti mé vůli.
Ať jste kdokoli, vezme si to, co chce.
Je lepší mu neodporovat.
Jak se jmenujete?
Říkají mi Eppie.
Eppie, musím se dostat pryč.
Určitě ho za pár dní přestanete bavit.
Ne, to není to, co ode mě chce.
- Chce peníze? - Ne…
Chce výkupné?
Nikdy neměl zábrany, co se choutek týče.
Tady. Když vám dám tohle, pomůžete mi?
- Pomůžu s čím? - Dostat zprávu k mému manželovi.
Jmenuje se Roger MacKenzie, je ve Wilmingtonu.
Stejně tak otec, James Fraser.
Řekněte jim, kde jsem.
Vaše rodina je tedy bohatá?
Velmi.
Ráda bych pomohla…
ale Bonnet je férový muž.
Pokud se vaše zájmy překrývají s jeho.
- Pokud ne, jedná bez varování. - Prosím…
Jednu chvíli zpíváte písničku, najednou kašlete krev.
Pokud jste naživu.
Pozor na jazyk…
- a přežijete. - Snažně vás prosím…
Kurva.
Pane Wylie.
Zdravíčko.
Co to má znamenat? Proč mě obtěžujete na ulici?
Řekněte nám, kde je Bonnet.
Nepřišel za námi.
Prozradil jste nás?
Řekl jste mu, kdo jsem?
Ne, přísahám.
Nevím, kde je.
Zboží skladuje u mě.
Jen jsem vám domluvil schůzku.
Má moji manželku!
Kde je jeho loď? Kde kotví?
Nevím. Kdybych to věděl, řeknu vám to.
Udělal mi ze života peklo.
Vydírá mě obchodem, ze kterého profituje.
Prosím.
Často chodí do podniku paní Sylvie.
Už jsme se tam setkali.
Jistě tam Bonneta někdo bude znát.
Má svoje rituály.
Koukejte zmizet, pane Wylie.
Na to vemte jed.
Vy dva počkejte v hospodě.
Kdyby nás šel Bonnet hledat.
Nevím, co udělá.
Já půjdu s Claire za paní Sylvií.
Poprosíš Mary o pár malých koláčků, Ulyssesi?
Jistě, pane.
Není třeba, Ulyssesi.
Jde o obchod, ne o zábavu. Najíme se potom.
Dobře, paní.
Tady.
Nejsem invalida.
Poslední dobou tě pořád bolí hlava.
Na tohle jsem se těšila.
Máš mé požehnání konat dle svých přání, má drahá.
Pane Forbesi, paní.
Nechám vás.
Nikdo vás nebude rušit.
Jako vždy je mi potěšením, paní Innesová.
Jak vám mohu pomoci?
Nedávno mě navštívil můj synovec Jamie
s radostnými zprávami z Hřebenu.
Můj pravnuk Ian se vrátil od Mohawků.
Vážně? To je zajímavé.
A Marsali měla další dítě.
Malou holčičku.
To je skvělé.
Říkala jsem si…
S panem Innesem se máme velmi dobře
a budeme se mít po zbytek života.
Nic nám neschází.
Nemůžeme si to vzít do hrobu…
Vzít si co?
Náš majetek, pane Forbesi.
Chci, abyste mi pomohl obdarovat moji rodinu.
Obdarovat?
Čím?
Mým jměním.
Můžu vám pomoct?
Dobré odpoledne.
Není běžné mít tu manžele.
Ale není to poprvé.
Mabel by to nevadilo, má ráda i ženy.
Ne, kvůli tomu tu nejsme.
Potřebujeme si promluvit s vašimi ženami.
To bude deset šilinků.
A jakou cenu má podle vás život ženy?
Vyhrožujete mi?
Ne.
Někoho hledáme.
A máme důvod věřit, že některá z vašich pracovnic…
může vědět, kde je.
Hledáme Stephena Bonneta.
Na stole najdete
papír a psací potřeby.
Báječné.
Takže… Marsali a Fergusovi bych ráda věnovala 100 liber.
Velkorysé.
A jste si jistá, že pan Innes s tím nemá problém?
Skutečně nemá.
Máte štěstí, že jste si našla takovou partii.
A 50 liber pro jejich syna Germaina.
A samozřejmě pro Joanie.
Pro ni dvacet.
A dalších 20 pro štěstí.
Zapisujete to?
Samozřejmě.
Každé slovo.
Nemluvím moc rychle?
Vůbec ne.
Něco pro Iana, aby se postavil na nohy.
Sto… ne.
Dvě stě liber.
To je neuvěřitelně štědré. Skoro ho neznáte.
A navíc žil s Indiány.
To je jedno, patří k rodině.
Nestačí, že jste odkázala majetek Jeremiahovi MacKenziemu?
Zmenšujete jeho dědictví.
Je lepší dávat než brát.
Brianna a Roger.
Ráda bych jim dala slušnou sumu.
Řekněme… 1000 liber.
No jistě…
je to tady.
Slečna Brianna a její manžel…
budou také slušně zajištěni.
Geralde…
doufala jsem, že si vybere vás.
Ale teď už je to minulost.
- Jistě. - Nesmíme zapomenout na mladou Lizzie.
Na služku?
Je to takové sladké děvče.
- Dvacet pět liber? - Ne.
„Ne“?
Co se děje, pane Forbesi?
Nemůžete rozdávat mé peníze.
Vaše peníze?
Nedala jste mi na výběr.
Okradla jste mě o důstojnost.
Byl bych Brianně dobrým manželem.
O podíl z vašeho jmění mě nepřipravíte!
Paní!
Paní.
Jocasto.
Neznám ho.
Váš bok.
Anizomelie.
Jak mi to říkáte?
Nijak.
Jen vím, co vám způsobuje bolest v kyčli.
A v zádech. A bolest, která vám občas vystřelí do nohy.
Jak to…
Jste čarodějka?
Ne.
Jsem léčitelka.
A vím, že trpíte velkými bolestmi.
Pomůžu vám.
Prosím.
Otočte se.
Dejte mi róbu.
Chytněte se židle.
Víte, že máte nesouměrné nohy?
Vaše levá noha je delší než pravá.
Zvedněte pravou patu, zatímco to upravím.
Zvedněte.
Tak.
Každý slušný švec by vám měl být schopen zvednout podpatek.
Mělo by vám to zmírnit bolest.
Možná dokonce časem zmizí.
Bohužel nejsem tak oblíbená, abych měla peníze na takové boty.
Ráda vám přispěju.
- Proč? - Protože když někdo potřebuje pomoc
a vy mu pomoct můžete, měla byste.
Prosím.
Stephen Bonnet mi vzal dceru.
Má manžela a malé dítě.
Potřebuji ji najít.
Kdyby věděl, že jsem to byla já, podřízne mě.
Nezjistí to.
Potřebujete loď.
Našel jsem loď.
Skvěle. Jdeme.
Čím jsi zaplatil?
Nebylo potřeba.
Rád si vzal oblečení pana Malcolma.
Pojď pozdravit kapitána Howarda.
Prosím, pane, drží mě proti mé vůli.
Můj manžel a…
Samozřejmě.
Nekupoval bych, kdybys tu byla dobrovolně.
Moc hezká…
skutečně.
Až na ty vlasy.
Mám raději blondýny.
Je dobře stavěná.
Vypadá zdravě.
Co zuby?
Zuby?
Moc hezké.
Už se…
Svině zdivočelá!
Kapitáne, ještě není vaše, že?
Moje nebo ne…
někdo by ji měl ukáznit.
Přiznávám…
že mám rád výzvy.
Zkrotit divokou klisnu.
Šest liber.
Jsme staří přátelé.
Za šest je vaše.
Je pouhým majetkem.
Za víc nestojí.
Souhlasíte?
Ano.
Až mi dáte peníze, je vaše.
Pojďme k lodi.
Peníze má Manny.
Dobře.
Nejdřív se napijme.
Dáš si, zlato?
Brandy.
Zasloužíš si ji.
Prosím.
Nedělej to prosím.
Prosím. Žádám tě.
Nemůžu být pryč od Jemmyho.
Nedělej to prosím.
Neboj se.
Postarám se o něj.
Manny.
Moje peníze.
Bree!
Manny!
Brianno!
Jsi v bezpečí.
Odcházíme.
K lodi.
No tak.
- Myslíš, že pro něj jeho muži přijdou? - Nemyslím si.
Brzy se ho zbaví.
Získají loď a svobodu.
Díky nám se nemusejí bouřit.
Dej si kapku.
Ať se stane cokoli…
poslední obličej, který uvidíš, nebude přátelský.
Chci ho vzít do Wilmingtonu.
Chci, aby byl souzen podle zákona.
Můžeme zákonu věřit?
Má ve Wilmingtonu spoustu konexí.
Tryon.
Tenhle hajzl může mít páky na obchodníky a majitele půdy,
ale guvernér Tryon má jistě navrch.
- I z New Yorku. - Ano.
Tryon nám pořád dluží za chybu v Alamance.
Postará se o jeho potrestání. Tím jsem si jist.
„Stephen Bonnet, známý pirát a pašerák, byl dnes ráno souzen
před Wilmingtonským bezpečnostním výborem.
A pod tíhou svědectví mnoha lidí o jeho zločinech…
byl uznán vinným a odsouzen ke smrti utonutím.“
Brianno.
Bylo to smilování?
Nebo ujištění, že je mrtvý?